Hallo?
Er der nogen? Hjælp!
Hjælp!
Hallo?
- Hvordan er vandet? - Iskoldt. Men det er det værd.
- Jen... - Du ser godt ud.
- Han lader til at tage det godt. - Gode miner til slet spil.
Og dig?
Jeg er helt følelsesløs.
Men du havde ret. Det var på tide.
Det er på tide, at du får lidt farve.
Det er lidt koldt!
Sam, du skulle tage at hoppe i!
- Hvad sker der? - Tag din taske. Vi skal op ad bjerget.
Lad os komme af sted.
Wow.
Ja.
Du, Sam!
Kom, jeg vil vise dig noget.
Hvad er det?
En geocache. Folk efterlader ting i den, som andre så skal finde.
- Er det ikke sejt? - Jo.
Det syntes din far i hvert fald. Han efterlod den her til mig.
- Hvor kikset. - Sådan var din far.
Det fungerede i hvert fald. Jeg tog den her med til ham.
Jeg efterlader den her til ham. Det var hans favorit.
Tænk, hvis nogen når helt herop, trætte og tørstige, og finder den her.
- Det ville være den bedste øl. - Det ville være den værste øl.
- Den bliver jo varm. - Det er jo symbolsk.
Siden hvornår ved du så meget om øl?
- Vil du beholde den? - Må jeg bare tage den?
Nogen ønskede, at du skal have den.
Din far ville have været stolt over, at vi nåede helskindede herop.
Er du klar?
Ja, jeg er klar.
- Hvad er der? - Man får ledetråde på telefonen.
- Det lyder som snyd. - Må jeg bruge Jens telefon?
Mener du nødtelefonen, som skal bruges i nødsituationer?
- Det er et sudoku-nødstilfælde. - Jeg har hørt, at de er alvorlige.
- Bare et kvarter! - Stop nu, Sam.
- Papir er bare noget lort! - Undskyld?
Må jeg lige tale med dig?
Jeg ved godt, at du bliver ældre. Og når drenge når en vis alder, -
- holder de op med, at kunne lide chokolade.
Jeg har noget dejligt schweizisk chokolade, som skal spises.
- Er det noget for dig? - Jeg er den rette mand til jobbet.
- Hvad siger man? - Tak, Jen.
Jeg har også noget godt til dig.
Det er ikke alverden.
Lad os se, hvor de er.
- Har du båret dem hele vejen? - Husker du vinen, fra du blev 30?
- Jeg ville have hjulpet med at bære. - Ja, men jeg ville overraske dig.
Hvad siger man, mor?
- Tak, Jen! - Det var så lidt. Vi åbner begge to.
- Del. - Ja, så meget elsker jeg dig.
- Er det det sidste? - Næsten. Det er så trist.
Jeg skulle have taget tre med.
Overraskelsen er tom.
Hvor er den god.
Hvad? Hvorfor stirrer du sådan på mig?
Tak.
Vi var aldrig nået herop uden dig. Ikke på vilkår.
Du ville have gjort det samme for mig.
- Hvis jeg havde haft en mand. - Og han blev syg og døde.
- Fandens også. - Hvad?
Jeg glemte at ringe tilbage til advokaten, før vi tog af sted.
Jeg har så meget at se til.
Huset er et bombekrater. Jeg har ikke vasket tøj siden...
Jeg ville ønske, at jeg kunne holde fri en uge til, men det går ikke.
Du er ikke alene. Jeg kan hjælpe.
- Sam kan hjælpe. - Børn kan ikke betale regninger.
Og Michael er borte.
Sam kommer til at vokse op uden en far.
Det tomrum kan jeg ikke udfylde.
- Det er okay. - Det er ikke okay. Det er ikke okay.
Du behøver ikke at kunne alt. Du behøver ikke at vide alt.
Jeg er så bange.
Jeg er ikke klar.
Jeg er ikke klar! Det er jeg ikke!
Jeg er virkelig ikke klar endnu!
Så det du siger, er, -
- at det er nu, at vi skal ryge jointen?
- Mener du det alvorligt? - Som kræft.
Det var måske lidt for tidligt, men jeg er gravalvorlig.
- Det er ikke sjovt. - Nej.
Men vi bør ryge den nu.
Sam sover. Kom nu. Ligesom i de gamle dage.
Okay, jeg henter en trøje.
Vær stille.
Nej, du tager fejl. Courtney Mitchell havde en Jetta.
Stacey Mitchell havde en hvid cabriolet.
Der stod "topless" på hendes nummerplade.
Den tøjte. Det var hun da?
Ja, det var hun.
Du knaldede med deres bror. Hvad var det nu, han hed?
Fra kemi på andet år.
- Dave? - Dave. David Mitchell.
Jeg kan god huske ham. Du skrev hans navn i håndfladen.
Det skulle give mig førsteret.
Der ofrede du dig. Men det var et meget lille offer.
Det var så lidt.
- Du vil nyde at være single igen. - Det er for tidligt.
Det er meget bedre nu om stunder. Der er apps.
Gud, du skal arbejde på dine grænser.
Virkelig? Undskyld.
Gud, der er så fantastisk herude.
- Der er så fredfyldt. - Ja.
Jeg ville ønske, at jeg havde nogen osterejer.
Jeg mener det.
Vent! Der er én chokoladekage tilbage.
Jeg vil have den. Jeg henter den. Det gør jeg altså.
Vent, jeg går med. Sam bliver så vred på mig.
Livet er uretfærdigt. Kom.
- Hvorfor er godterne så langt væk? - På grund af bjørnene.
- Du sagde, at der ikke er bjørne her. - Jeg er også 80 procent sikker.
80?
Der er den.
For satan.
Hr. Kage.
Hvor er du?
- Jen, jeg kan ikke få øje på hr. Kage. - Må jeg se?
- Fandens også. - Herregud.
Hvad fanden er det?
- Jeg går over og kigger til Sammy. - Ja, gør det.
Hallo?
- Shit! - Undskyld!
- Jeg tog peberspray med. Mod bjørne. - Jeg ved godt, hvad det er.
- Var det dumt? - Nej, men det er kraftigt, så pas på.
- Gud, hvor den stinker. - Den har nok stået der et stykke tid.
- Skal vi åbne den? - Ja, gør det.
- Jeg vil ikke røre ved den. - Det vil jeg heller ikke.
Lad os komme væk. Græsset gør os paranoide.
- Vi smutter. - Okay.
Sam?
- Sam? - Herude.
Godmorgen.
- Sover Jen stadig? - Nej.
- Hvor gik I hen i går aftes? - Hvad mener du?
Jeg hørte, at I gik og kom tilbage.
Vi gik en tur for at snakke lidt.
Om far?
Om gamle dage og gode minder.
- Ryger du? - Hvad?
Nej, selvfølgelig ikke. Hvorfor?
Gjorde far?
Om far røg? Hvorfor spørger du om det?
Ryger du?
Nej, mor.
Godmorgen.
Rygsækken er væk.
- Der røg min længe ventede skidetur. - Gider du at være lidt alvorlig?
- Tror du, at der var nogen i går aftes? - Det er muligt. Vi ejer ikke skoven.
Nogen var her måske for at slå lejr og smed deres ting, fordi de skulle skide.
- De de så os, gik de videre. - Tror du, at de så os?
Jeg mente det ikke sådan. Måske så de os, men de lod os jo da være.
Du hidser dig selv op.
Lad os pakke og se at komme videre.
- Hvad? - Det er ikke sjovt.
Du er så sød, når du er bange.
Vent på mig.
- Sam, slukker du bålet? - Okay.
- Sam, hvad laver du? Stop! - Jeg slukker bålet.
- Det er vores drikkevand. - Hvad tænker du dog på?
Ingen fortalte, hvilket vand jeg skulle bruge. Hvorfor råber du?
Det her er alvorligt.
- Jeg sagde undskyld! - Det er okay. Vi må bare...
Vi bruger vandfilteret, og fylder den op med vand fra søen.
Ven!
Fandens også.
- Pas på. - Kan vi holde en lille pause?
- Hvad er der? - Jeg er lidt svimmel. Det er nok solen.
Alkohol og højder er en dårlig kombination.
Sæt dig.
Se, det er ham fyren, jeg så.
Hvad?
- Hvornår? - I går.
- Hvorfor sagde du ingenting? - Det ved jeg ikke.
- Er der noget galt? - Vi fandt en...
- Fandt hvad? - Ingenting. Tænk ikke på det.
Han ligner en troldmand.
Hvor er hans telt?
- Sæt dig her. Spis noget. - Jeg er ikke sulten.
- Kom og sæt dig alligevel. - Hvorfor?
Bare glem det.
- Han har ikke videre travlt. - I opfører jer underligt.
- Kom, vi lægger ham bag os. - Okay. Kom så, Sam.
- Vabel? - Sten.
Shit.
- Er det den samme... - Ja, det er den samme fyr.
- Sikke en mærkelig type. - Tag din støvle på igen.
Hallo!
Hvordan går det? Er det ikke en dejlig dag?
- Hvad er der med ham? - Måske taler han ikke engelsk.
- Skal vi ikke bare komme videre? - Jo.
Kom, ven. Vi spiser senere.
- Hvad? Jeg tager en snak med ham. - Nej, Jen! Kom nu!
- Vi går over til ham sammen. - Nej, Sam.
- Er I bange? - Nej, det er ikke på den måde.
- Vi vil gerne have, at han går forbi os. - Fordi han er mærkelig?
Jeg har en ide. Følg stien.
- Af sted. - Op i tempo, ven.
Okay.
Han sidder der bare.
Han er væk. Okay.
- Jeg troede, at vi var der. Nej? - Jeg tror...
- Skal jeg tænde bål? - Ikke i nat, Sam.
- Hvorfor ikke? - Vi skal tidligt af sted i morgen.
Holder vi tempoet, sparer vi tid på turen tilbage.
Hvad siger du til at komme hjem lidt tidligere -
- og sove i vores egne senge og bestille pizza?
I går snakkede han kun om at vende tilbage til civilisationen og mobilen.
- Sam, jorden kalder. - Skal vi flytte?
Nej, hvorfor skulle vi gøre det?
- Jeg er træt af huset. - Er du træt af det? Det er vores hjem.
- Det er der, vi har alle vores minder. - Det er præcis min pointe.
Men... De er vel ikke alle sammen sørgelige?
Dem, jeg tænker på, er.
Det bliver ikke ved med at være sådan.
Det siger de i hvert fald.
- Hvad er der med din hånd? - Bare en dum splint.
- Hvad laver du, ven? - Der er en pincet i fars kniv.
- Okay, lad Jen gøre det. - Nej, vent. Det er okay.
- Det kan svie lidt. Undskyld. - Det er okay, fortsæt.
- Sådan. - Tak, doktor. Det var professionelt.
- Patientrelationer er en kunst. - Hvad? Hvor har du hørt det?
Farfar snakkede om det konstant.
Han er sådan en gentleman.
Jeg aner ikke, hvad jeg skal sige til ham.
Jeg tror, at det er helt normalt.
- I håndterer sorgen forskelligt. - Jeg ville ønske, at han hørte efter.
Måske skal du inkludere ham lidt mere?
Vær ærlig over for ham.
Er jeg ikke ærlig over for ham?
Du er overbeskyttende. Han er 13. Han kan klare sandheden.
Hvor kom det lige fra?
Du bad om et råd.
Vi kan tale om opdragelse, når du selv får børn.
Jeg har overvejet at få et barn.
Hvad? Mener du det?
Ja, jeg har overvejet det.
Jeg ville ikke nævne det, da det ikke er derfor, vi er her.
- Hvornår? Har du mødt en? - Nej.
- Vil du finde dig en donor? - Jeg ved det ikke. Roligt nu.
Jeg skal til lægen og have taget prøver.
- Synes du, at det er en god ide? - Det er en fantastisk ide.
Du bliver en fantastisk mor. Du er så god til Sam. Dig lytter han til.
- De bliver ikke født som teenagers. - Nej, det gør de ikke.
Michael og jeg talte om at få et barn til, før han blev syg.
- Det her bliver endnu bedre. - Okay.
Jeg skifter bleer, mens du forkæler ham.
Åh, Jen. Kom, jeg vil have et kram.
Jeg ved ikke rigtig.
Vi får se.
Det giver mig noget at se frem til.
Du bliver fed. Endelig.
Sam?
Jen?
Jen!
- Jen er ikke i sit telt, skat. - Måske skulle hun tisse.
Jen!
Jennifer!
Jen!
Jen! Jen!
Jen!
Jen! Jen!
Jen...
Jen!
- Noget nyt? - Nej.
Hent maden. Vi spiser i en fart og får pakket sammen.
Skal vi af sted? Hvad med Jen?
- Vi henter hjælp. - Vi kan ikke efterlade hende!
Hvad skal vi gøre, Sam? Samuel, jeg er din mor, og nu hører du efter.
Vi skaffer hjælp og vender tilbage. Lige nu skal jeg have dig væk herfra.
Det ville Jen have sagt, at vi skulle gøre.
Hent maden.
Mor.
Herregud. Det hele?
Hvad skal vi gøre?
Vi bliver nødt til at forlade stien.
- Far sagde, at det må man aldrig gøre. - Far blev aldrig forfulgt af...
- Af hvad? - Hør her, Sammy...
Vi klarer os ikke tre dage uden mad, så vi bliver nødt til at skaffe hjælp.
En skovfoged, en med en bil, eller...
Der ligger en campingplads ved søen. Forlader vi stien, er der ikke langt.
- Kan vi nå derhen inden aften? - Hvis vi skynder os.
Mor. Mor, jeg er virkelig sulten.
Det ved jeg, ven. Det er jeg også.
Kom, kig dig ikke tilbage.
Hvad er der?
- Mor! - Jeg tror, at der kommer regn.
Vi må søge ly.
Det er okay, ven. Vi klarer os, men vi må blive her en nat til.
- Jeg beklager. - Lad nu være med det der.
Åh gud.
Åh gud!
Hvad har du gjort ved hende?
Hvad vil du?
Lad os være i fred! Hører du mig? Lad os være i fred!
Hvor er fars kniv? Bliv her.
- Mor. Hold op, mor! - Hvad? Hvad er der?
Den virker kun én gang! Læs instruktionen!
Sig, det er løgn!
Mor, han er væk. Han forsvandt blandt træerne.
Stik du bare af, dit røvhul!
Kom.
Jeg tror ikke, at du fik brugt det hele.
- Hvad tror du, at han har gjort hende? - Jeg ved det ikke, Sammy.
- Hvis du skulle gætte. - Jeg vil ikke gætte.
Han tog hende, ikke?
Han tog hende og myrdede hende formodentligt.
- Eller det der er værre. - Hvad er værre end det?
Se.
Her forlod vi stien. Vi er nået hertil. Måske lidt længere.
Vi mangler kun det her. Der er måske en dags vandring til campingpladsen.
- Okay. - Okay?
Når vi kommer over bakken, burde vi se søen, hvor campingpladsen ligger.
Campingpladsen er vores mål. Det er der, vi finder hjælp.
- Er du sikker? - Ja.
Du skal love mig, at uanset hvad der sker, så søger du ned til søen.
- Vi må sove på skift. - Nej, ven. Du skal sove.
- Jeg tager første vagt. - Nej, det er ikke nogen god ide.
- Hvorfor ikke? - Hvad vil du gøre, hvis han kommer?
Hvad vil du gøre?
- Det er en dårlig ide, lille skat. - Kald mig ikke det.
- Jeg er ikke et lille barn. - Du er heller ikke stor.
Det hedder voksen. Du betragter mig som et nytteløst barn. Sådan noget pis.
- Pas på dit sprog. - Pis, pis, pis!
Du har ikke spurgt, hvad jeg synes, at vi skal gøre. Det er noget pis.
Du spurgte ikke, om jeg ville med. Du fortalte ikke engang, at far var syg.
Jeg hørte en besked fra lægen. Ved du, hvad jeg synes om det?
- Hold så op, Sammy. - Det er en omgang pis og papir!
Hold kæft. Sæt dig.
Sæt dig. Jeg holder vagt i nat. Sådan er det bare.
Okay, men jeg holder også vagt.
Vi kan holde os vågne begge to, men det virker bare ret idiotisk.
Mor?
Mor!
Mor?
Mor! Mor. Mor, vågn op.
Vågn op, mor. Mor! Vågn nu op, mor. Vi må væk herfra.
Mor!
Nej, nej, nej... Sammy!
Mor ? Mor, er du her?
Mor!
Mor, hvor er du? Mor!
Mor! Mor, hvor er du?
Mor!
Søen.
Hallo!
Er her nogen? Hjælp!
Hjælp!
Hallo?
Hallo!
Hallo, røvhul!
Mor!
- Mor! - Sam? Sam!
Undskyld!
- Jeg købte os tid. Jeg brugte det hele. - Åh, Sam...
- Hvad er der? - Hvor er campingpladsen?
Jeg tog fejl. Der er ingen.
Har jeg ret, kan vi følge stien her ned til vejen.
Men ikke i aften, og ikke når han er efter os.
Hvad?
Du minder så meget om din far lige nu.
Hvad ville han have gjort, hvis han var her?
Din far flygtede aldrig fra noget.
Hallo!
Hvorfor? Hvorfor? Hvorfor?
- Sammy! Sammy! Sammy! - Hvorfor? Hvorfor? Hvorfor?
- Slip mig! - Det er nok nu.
Det er okay.
Mor.
Lad os tage hjem.
Det lader til, at vi må gå.
Ja, ven. Det ser sådan ud.
Oversættelse: Jeanette Petersen